Oversatt av: ThaDawg www.NordicBits.net
Min kjære Frodo.
En gang spurte du meg, om jeg hadde fortalt alt om mine eventyr.
Og selv om jeg faktisk har fortalt sannheten ...
Har jeg ikke fortalt deg alt.
Jeg er gammel nå, Frodo.
Jeg er ikke den hobbiten jeg en gang var.
Det er på tide å fortelle deg hva som egentlig skjedde.
Det begynte for lenge siden.
I et land, langt borte i øst.
som man ikke finner maken til i verden i dag.
Det lå byen Dal. kjent for sine markeder.
Frodigt med frukt og vin overalt. Fredelig og velstående.
Denne byen lå ved porten til Midgard største kongerike.
Erebor. Det var Thrórs fort.
Kongen under fjellet. Den mektigste av alle dvergfyrstene.
Thrórs hersket i tygghet. Han tvilte aldri på sin fremtid ...
for hans slekt var sikret med en sønn og barnebarn.
Å, Frodo ... Erebor.
var bygget dypt i fjellet, og var legendarisk for sin skjønnheten.
Dens rikdom kom fra jorda.
Edelstener, hugget ut av fjellet, og store gullårer
strømmet som elver gjennom fjellet.
ferdigheter til dvergene var enestående.
De skapte vakre ting ...
av diamanter, smaragder, rubiner og safirer.
Uavbrutt gravde de dypere ned i mørket.
der fant de det.
Fjellets hjerte.
Kongestenen.
Thrór kalte den "Kongens Juvel."
Han så det som et tegn på at gudene hadde gjort han til konge.
Alle kom for at hylle ham, selv den store alvekongen, Thranduil.
Men freden og velstanden varte ikke evig.
Dagene ble kaldere, og og nattens mørke senket seg.
Thrórs kjærlighet for gull hadde blitt for stor.
En sykdom begynte å vokse i ham.
En sykdom i sinnet.
Der sykdom finnes, skjer grusomme ting.
Det første de hørte var lyden som en orkan fra nord.
Trær på fjellet knaket i den varme, tørre vinden.
Slå alarm, Balin.
- Gjør det nå! - Hva er det?
En drage. Drage!
Det var en ildsprutende drage fra nord.
Smaug hadde kommet.
Den dagen var full af død og undergang.
Menneskene i byen betydde ingenting for Smaug.
Øynene hans var fokusert på en annet bytte.
Drager har et brennende ønske for gull.
Erebor var tapt.
En drage vokter sin skatt, så lenge han lever.
- Løp for livet. - Hjelp oss.
Thranduil ville ikke risikere livet til deres folk, ved å vekke dragen vrede.
Det kom ingen hjelp fra alvene den dagen.
Ikke sener, heller.
Fratatt sitt hjemland, vandret dvergene av Erebor, gjennom villmarken.
Et stolt folk var nå maktesløse og motløse.
Den unge dvergprinsen fant arbeid i menneskenes landsbyer.
Men han glemte aldri fjellet i røk; badet i måneskinn.
Trær, som lyste som fakler.
Han hadde sett drages flammer på himmelen og byen som ble forvandlet til aske.
Han tilga det aldri, og han glemte det aldri.
Og her, min kjære Frodo, kommer jeg inn i bildet.
Ved en tilfeldighet og viljen fra en trollmann ...
avgjorde skjebnen å involvere meg i dette eventyret.
Det startet som en kunne forvente.
I et hull i bakken, bodde det en hobbit.
Det var ikke et, motbydelig, skittent, vått hull, fylt med ormer og lukt.
Det var en hobbit hull.
Og det betyr god mat, og en varm peis ...
og alle bekvemmeligheter som i ethvert annet hjem.
Takk.
- Hva er det? - Det er privat.
Det er ikke engang klart.
- Klart for hva? - For å bli lest.
- Hva i all verden er dette? - Svar på invitasjonen til festen.
Du godeste! Er det i dag?
Alle kommer unnta Secker Bagger, de krever en personlig invitasjon fra deg.
Over mitt lik.
Der ville de ha likt. De tror du har gull i overflod.
Det var en liten kiste. Ikke rikelig.
- Og det lukter fortsatt av troll. - Hva i all verden er det du gjør?
Jeg tar forholdsregler.
- Jeg så henne en gang på festen med sølvet mitt. - Hvem?
Lobelia Secker Bagger.
Hun hadde tatt alle skjeene mine.
Fryktelig kvinne. Hold et øye med henne etter at jeg ...
Etter at jeg ...
Etter at du ... hva?
Det var ingenting.
Folk begynner å lure, onkel.
- De synes du er blitt merkelig. - Merkelig?
- Usosial. - Usosial? Tull.
Vennligst sette dette på porten.
Adgang forbudt, Unntak er ting som gjelder festen!
Tror du han kommer? Gandalf.
Han vil ikke å gå glipp av muligheten til å vise sine frem sitt fyrverkeri.
Han kommer nok med en ordentlig forestilling.
Jeg skynder jeg meg til Østerfjerdingskogen. Jeg skal overraske ham.
Avsted meg deg. Du må ikke å komme for sent.
Han liker ikke hvis du er for sen.
Ikke at jeg noen gang var det. På den tiden kom jeg alltid tidsnok.
Jeg levde et ganske respektabelt liv.
da skjedde det ... noe uventet....
- God morgen. - Hva mener du?
Ønsker du meg en god morgen, eller en god morgen verken jeg vil det eller ikke?
Eller føler du deg spesielt bra på denne morgenen?
Eller mener du, at dette er en morgen, hvor man bør være god?
Alt sammen, antar jeg.
- Kan jeg hjelpe deg? - Det gjenstår å se.
Jeg leter etter noen å dele et eventyr med.
Et eventyr?
Jeg tror ikke noen vest for Bree, er interessert i eventyr.
Det er urovekkende og ubehagelige ting.
Man kommer for sent til middag.
God morgen.
Tenk at jeg skulle oppleve "God morgen" fra Belladonna Tooks sønn ...
- Som om jeg solgte knapper på døren? - Beklager?
Du har endret deg. men ikke i din favør, Bilbo Lommelun.
- Kjenner jeg deg? - Du vet navnet mitt.
Jeg er Gandalv. Og Gandalf betyr ...
Meg.
Den vandrende trollmann Gandalf som lager slikt vakkert fyrverkeri?
Gamle Tok pleide å bruke det på sankthansaften.
- Jeg visste ikke at du var fortsatt var i bransjen. - Hvor ellers skulle jeg være.
Jeg er glad du husker noe om meg.
Selv om det bare er mitt fyrverkeri.
Da er det avgjort. Det vil være nyttig for deg.
Og veldig hyggelig for meg. Jeg vil informere de andre.
Informere? Nei.
Vi ønsker ikke noen eventyr. Hverken i dag, i morgen eller...
Prøv den andre siden av åsen, eller den andre siden av vannet.
God morgen.
Dwalin til tjeneste.
Bilbo Lommelun, til tjeneste.
- Kjenner vi hverandre? - Nei
- Er det her? - Hva er der nede?
Middag. Han sa det vil være mat.
- Og mye av det. - Sa han? Hvem sa det?
- Veldig bra dette. Er det mere? - Hva i ...?
Hjelp deg selv.
Jeg hadde ikke ventet besøk.
Det banker på døren.
- Balin til tjeneste. - God kveld.
Ja, det er det. Men kan hende det vil regne senere.
- Er jeg sen? - Sen for hva?
God kveld, bror.
- Du er kortere og bredere enn forrige gang. - Bredere, ikke kortere.
Og fremdeles smartere enn deg.
Unnskyld meg, jeg er ikke sikker på, at dere er i rett hus.
- Har du spist? - Det er ikke det at jeg ikke liker besøk.
Jeg elsker besøk, som alle andre hobbiter.
Men jeg vil gjerne kjenne dem før de kommer på besøk.
- Hva er dette? - Ost, men det har blitt blå.
- Det er full av mugg. - Jeg kjenner ingen av dere.
Ikke i det hele tatt. Jeg mener ikke å være uhøflig ...
...men jeg må si det rett ut. Jeg beklager.
Unnskyldningen er akseptert. Fyll kruset opp, bror.
- Fili og Kili til tjeneste - Du må være hr. Lommelun.
Dere kan ikke komme inn, Dette er feil hus.
- Er det avlyst? - Ingen har fortalt oss.
- Ingenting er avlyst. - Det var en lettelse.
Vær forsiktig med disse, De har nettop blitt slipt.
- Fint her. Har du bygget det selv? - Nei, det har vært i familien i lang tid.
Det er min mors brudeskrin. Vennligst ikke gjør det.
- Gi oss en hånd, Fili og Kili. - Mr Dwalin.
La oss gjøre plass til alle.
- Alle? Hvor mange flere er dere? - Vil du åpne?
Nei! Det er ingen hjemme. Gå og forstyrr noen andre.
Det er mange nok dverger i kjøkkenet som det er.
Hvis dette er en spøk ...
Må jeg si den er veldig dårlig.
Gandalf.
Ikke vinen min. Sett den tilbake.
Ikke syltetøyet. Unnskyld. Har du en ostekniv?
- Ostekniv? Han spiser dem i hele. - Nei, det er bestefar Mungo's stol.
Sett den tilbake. Det er antikk. Du kan ikke sitte på den.
Unnskyld meg, hr. Gandalv, kan jeg friste med en kopp kamille te?
Nei takk, Dori. Men rødvin er noe for meg, tror jeg.
- Hvor er tomatene? - Kili og Fili.
Oin, Gloin, Dwalin, Balin.
Bifur, Bofur, Bombur. Dori, Nori ...
- Ikke mine premietomater. - Ori.
Ja, du har rett, Bifur.
- Det ser ut til å mangle en dverg. - Han er sen.
Han reiste nordover. En familiesamling. Han kommer senere.
Mr. Gandalf, et lite glass rødvin, som De ønsket.
- Den har en fruktig aroma. - Skål.
Ta imot.
Hvem vil ha øl?
Vær så god.
Det er en duk, ikke et håndkle.
- Den er full av hull. - Den er jo heklet.
Fint, hvis du liker det.
- Pokkers dverger. - Hva er det, kjære Bilbo?
Jeg er omgitt av dverger. Hva gjør de her?
En ganske fin samling, Når du er vant til dem.
Vant til dem? De ødelegger kjøkkenet mitt, og griser til teppet.
De har plyndret spiskammeret mitt. Og ikke for å nevne toalettet...
Jeg forstår det ikke. Hva gjør de i mitt hus?
Beklager å avbryte, hva skal jeg gjøre med tallerkenen min?
Gi den til meg, Ori.
Det er min mors porselen fra Østerfjerding! Det er over 100 år gammelt!
Ikke gjør det. Dere sløver knivene.
Hører dere det, folkens? Han sier at vi ikke må sløve knivene.
Gjør bladene sløve, bøy gaflene, kast glass og kast tallerkner,
Kast hver flaske, Akk og ve, det hater Bilbo Lommelun.
Skjær i duken, tråkk i fett og smør. Hell melk over kjøkkengulvet,
Kjøttbein kaster vi på gulvet.
Kast vin på hver dør. Kast krus og gryter.
Knus dem med knas og pang.
Og hvis noen av dem ikke går i stykker, prøver vi en gang til.
La dem rulle rundt i hallen.
Det hater Bilbo Lommelum.
Han er her.
Gandalf, du sa at stedet var lett å finne.
Jeg har gått meg vill to ganger, og fant det bare på grunn av merket på døren.
Det er ingen merker på døren. Det ble malt for en uke siden.
Det er et merke. Jeg har laget det selv.
Bilbo Lommelun, la meg introdusere leder av vårt parti ...
Thorin Eikenskjold.
Så dette er hobbiten?
Har du kampoperfaring? Øks eller sverd?
Hva er ditt favoritt våpen?
Jeg har erfaring med gresskar. Hvis du ønsker å vite det.
Men hvorfor er det relevant?
Som jeg trodde. Han ser mer ut som en kjøpmann enn en innbruddstyv.
Noen nyheter fra møtet i Ered Luin? Var de alle der?
Ja, fra alle sju kongerikene.
Hva sa dvergene fra Jernfjellene? Støtter Dain oss?
De vil ikke.
De sa at er vår ferd, ene og alene.
Skal dere på en farefull ferd?
Bilbo, min kjære venn. La oss få litt mer lys.
Langt mot øst, over fjell og elver ...
Gjennom skog og villmark ...
Ligger en ensom fjelltopp.
Ensomme Fjellet.
Oin har tydet tegnene, og de sier det er på tide.
Ravnene flyr tilbake til fjellet, som spådd.
"Når fuglen fra svunden tid mot Erebor på vinden rir -
- er beistets herredømme over."
- Hvilket beist? - Smaug den grusomme.
Den viktigste og største katastrofe i vår tidsregning.
Flyvende ildsprutende drage. Tenner som barberhøvler og klør som kjøttkroker.
- Med en forkjærlighet for edle metaller. - Jeg vet hva en drage er.
Jeg er ikke redd. Jeg skal la ham smake dvergstål! Rett i siden.
- Sitt ned. - Oppgaven er vanskelig nok med en hær.
Men vi er bare tretten. Og ikke tretten av de beste ...
- Eller smarteste. - Hva sa du?
Vi kan være få i antall, men vi er alle krigere.
- Enhver dverg her. - Gandalf har drept hundrevis av drager.
- Nei, jeg vil ikke si det. - Hvor mange da?
Hvor mange drager har du drept?
Gi oss et antall.
Stillhet!
Hvis vi har tydet tegnene, tror dere ikke andre har gjort det også.
Rykter begynner å spre seg. Dragen Smaug er ikke sett på 60 år.
Blikket er rettet østover mot fjellene. Grådige, lurer og anslår risikoen.
Vårt folks rikedommer, ligger kanskje ubeskyttet.
Skal vi se på mens andre gjør krav på vår rettmessige arv?
Eller bør vi ta sjansen på å gjenerobre Erebor?
Du glemmer at porten er forseglet.
- Det er ingen vei inn i fjellet. - Det er ikke hele sannheten, Balin.
- Hvem ga den til deg? - Din far ga den til meg.
Thráin bad meg om å passe på den.
Nå er den din.
Hvis det er en nøkkel, må det være en dør.
Runene her nevner en skjult inngang til de nederste salene.
- Er det en annen vei inn? - Lukkede dvergdører er usynlige.
Svaret ligger skjult i kartet her, men jeg kan ikke finne den.
Men, det finnes andre i Midgard som kan.
Den oppgaven jeg har i tankene, krever hell og en del mot.
Men hvis vi er forsiktige og smarte, kan det la seg gjøre.
- Hvorfor vi trenger en innbruddstyv. - Ja, en dyktig en.
- En ekspert kan jeg tenke meg. - Og du er?
- Er jeg hva? - Han sa han er en ekspert.
Jeg? Nei, jeg er ikke en innbruddstyv. Jeg har aldri stjålet noe hele mitt liv.
Jeg må være enig med hr. Lommelun. Han er neppe en innbruddstyv.
Villmarken er ikke noe sted for skjøre folk som ikke kan kjempe eller forsvare seg.
- Det skal gå bra. - Jeg kan kjempe.
Det er nok. Når jeg sier at Bilbo Lommelun er en innbruddstyv, er han en.
Hobbiter er svært lette på foten. De kan gjøre seg usynlige.
Og dragen er vant til lukten av dverger ...
Lukten av en hobbit er ukjent for ham, og derfor har vi en fordel.
Du spurte om jeg kunne finne et fjortende medlem til eventyret vår.
Og jeg valgte hr. Lommelun. Ikke la deg lure av utseendet hans.
Han har mer å tilby, enn noen av dere aner.
Han kan mer enn han selv vet.
Du må stole på meg om dette.
Vi gjør hva du sier. Gi ham kontrakten.
Det er en standardkontrakt. Lommepenger og ting.
Timer. Begravelsen og slikt.
Begravelse?
- Jeg kan ikke garantere for hans sikkerhet. - Forstått.
Jeg er heller ikke ansvarlig for hans skjebne.
Avtale.
"Lønn utbetales, når oppgaven er løst. Dene er høyst en fjortendedel."
Det høres rimelig ut. "Vi er ikke ansvarlige for skader -
- påført, men begrenset til tårer ...
" - Forbrenning..."
- Forbrenning? - Han drar kjøttet av knoklene.
Hvordan går det, mann?
- Jeg føler meg litt svimmel. - Tenk på en ovn med vinger.
- Jeg trenger litt frisk luft. - Et glimt av lys. Brennende smerter og du er aske.
- Nei ... - Du er veldig hjelpsom, Bofur.
- La meg bare sitte litt. - Du har sittet stille altfor lenge.
Når har duker og tallerkner etter din mor blitt så viktig for deg?
Jeg husker en ung hobbit, alltid på jakt etter alver i skogen.
Han kom hjem etter mørkets frembrudd, gjørmete og omgitt av ildfluer.
Denne hobbiten ville så gjerne vite hvordan det var utenfor landets grenser.
Verden finnes ikke i dine bøker og kart.
Den befinner seg der ute.
Jeg kan ikke bare reise.
Jeg er en Lommelun av Lommekroken.
Du er også en Tok.
Visste du at din grandonkel Tok Bolger var så stor ...
at han kunne ri en ekte hest?
Mot trollehæren slo han så hardt med trekøllen sin, at kongens hode gikk av - ...
- og det fløy hundre meter gjennom luften...
og falt ned i et kaninhull.
Dermed ble slaget vunnet og golf oppfunnet på samme tid.
- Jeg trodde du hadde funnet på det. - Alle gode historier er overdrevet.
Snart har du mange historier å fortelle, når du kommer tilbake.
Lover du at jeg kommer tilbake?
Nei. Og hvis du gjør det, vil du ikke være den samme.
Det var det jeg trodde.
Jeg beklager, Gandalv. Jeg kan ikke underskrive det der.
Du har valgt feil hobbit.
Det ser ut til at vi har mistet innbruddstyven vår.
Sannsynligvis det beste. Oddsen var alltid mot oss.
For hva er vi?
Kjøpmenn, gruvearbeidere, håndverkere og leketøysprodusenter.
- Ikke store helter. - Det er få krigere blant oss.
Gamle krigere.
Jeg foretrekker disse dvergene fremfor en hær av alver.
For de kom, da jeg kalte.
Lojalitet, ære, og et villig hjerte.
Hva mer kan du forlange?
Du trenger ikke gjøre det. Du har et valg.
Du har vist vårt folk ærbødighet.
Du har skapt et nytt liv for oss i Blå Fjellene.
Et liv med fred og overflod.
Et liv er verdt mer enn alt gull i Erebor.
Dette har gått i arv fra min bestefar til min far, og nå til meg.
De drømte om den dagen, da dvergene ville gjenerobre Erebor.
Det er ikke noe valg, Balin.
Ikke for meg.
Vi følger deg, min venn
Vi fører dette til en ende.
Langt over fjell og tåkete dal -
- til dype svelg og hulen sval -
- vi går før morgengry for å søke gull -
- som blekt nå hviler under muld.
Trærne suser på fjellet.
Vinden stilnet ved kvelden.
Det røde bål, flammen het.
Som fakler stod nå bark og ved.
Hallo?
Thorin, sønn av Thrain Vitne: Balin sønn av Fundin
Innbruddstyv:
- Hvor skal du, hr. Bilbo? - Jeg kan ikke stoppe, jeg er allerede sen.
- Sen for hva? - Jeg skal på et eventyr.
Hva var det jeg sa? Ikke kast bort tiden på hobitten.
- Hvem sin idé var det? - Vent.
- Stopp.
Jeg har skrevet under.
Alt ser ut til å være i orden.
Velkommen, mester Lommelun, i Thorin Eikenskjolds selskap.
- Gi ham en ponni. - Nei, det er ikke nødvendig.
Jeg kan enkelt holde følge, fordi jeg har vandret mye på helligdager.
Engang nådde jeg nesten til Groderyd.
- Kom igjen, Nori. - Takk, folkens.
Hva var det om?
De veddet om du ville komme eller ikke.
De fleste trodde du ikke kom.
Hva trodde du?
Min kjære venn, jeg tvilte ikke et øyeblikk.
Hestehår. Jeg er allergisk.
Vent. Stopp.
- Vi må snu. - Hva i all verden er i veien?
- Jeg har glemt mitt lommetørkle. - Her, bruk denne.
Fortsett.
Du får klare deg uten lommetørklær ...
Og en mange andre ting, til turen er over, Bilbo Lommelun.
Du ble født i Hobsyssel, blandt bølgende åser og små elver.
Men ditt hjem ligger bak deg nå.
Verden ligger foran deg.
Flink hest.
Det er vår lille hemmelighet, Myrtel. Si ikke det til noen.
- Hva var det? - Orker.
- Orker? - Slaktere. Dusinvis av dem.
- Det myldrer av dem på lavlandet. - Det slår til, mens man sover.
Raskt og stille. Ingen skrik, bare en masse blod.
synes dere det var morsomt?
Et nattangrep av orker en ingen spøk.
Vi mente ikke noe med det.
Nei, det gjorde dere ikke. Du vet ingenting om verden.
Ikke bekymre deg om ham.
Thorin har flere grunner for å hate orkene.
Etter at dragen tok Ensomfjellet ...
forsøkte Thrór å gjenerobre det gamle dvergrike Moria.
Men fienden var kommet oss i forkjøpet.
Moria var inntatt av horder av orker ...
ledet av den villeste av sin rase ...
Azog Hevneren.
Den gigantiske Gundabad orken hadde sverget ...
å ødelegge Durins rase.
Han begynte med å halshugge kongen.
Thráin, Thorin far, ble gal av sorg.
Han forsvant, fanget eller drept. Vi visste ingenting.
Vi hadde ingen leder.
Nederlag og død rammet oss.
Og det var der, jeg fikk øye på ham.
En ung dvergprinsen som gikk i kamp på den bleke orken
Alene kjempet han mot denne fryktelige fienden.
Hans rustning ble revet fra hverandre, og han brukte en eikegren som skjold.
Azog Hevneren lærte den dagen ...
at Durins slekt ikke ikke var så lett å bli kvitt.
Våre styrker samlet seg og jaget orkerne på flukt.
Vår fiende er overvunnet.
Men det var ingen feiring og ingen sang den natten.
For så mange hadde falt at det overgikk enhver sorg.
Vi hadde overlevd.
Og jeg tenkte for meg selv ...
Det er en jeg kan følge.
Det er en jeg kan kalle konge.
Og det bleke orken ...
- Hva skjedde med ham? - Han krøp tilbake til hiet sitt.
Det avskumet har for lengst omkommet av skadene.
Send bud til vår herre og fortell ...
at vi har funnet de fordømte dvergene.
Hr. Gandalf, kan du ikke gjøre noe med det dårlige været?
Det regner, mester dverg. Og det vil fortsette til det stopper.
Hvis du ønsker å endre været i verden, så må du finne en annen trollmann.
- Er det andre trollmenn? - Vi er fem.
Den største trollmannen er Sarumann den hvite.
Så er det de to blå.
Navnene har jeg helt glemt.
- Og hvem er den femte? - Det er Radagast den brune.
Er han en stor trollmann eller er han mer som deg?
Han er en veldig god trollmann. På sin egen måte.
Han er en mild sjel som foretrekker dyr framfor andre.
Han våker over de store skogene i øst.
Og det er en god ting, for det onde prøver å få fotfeste der.
Ikke bra. Ikke bra i det hele tatt.
Nei, Sebastian.
Du godeste.
Gå vekk. Han trenger litt luft.
Jeg forstår ikke, hvorfor det ikke fungerer.
Det er jo ikke trolldom.
Trolldom ...
Men det er jo det.
En mørk og kraftig magi.
Hvor i all verden kommer slike ekle skapninger fra?
Fra den gamle festningen? Vis meg.
Vi slår leir her for natten. Fili og Kili, pass på hestene.
Og bli hos dem.
Her bodde en bonde og hans familie.
Oin og Gloin, lag et bål.
Jeg tror det ville være klokere å fortsette.
Vi kan ri til den skjulte dal.
Jeg har allerede sagt, at jeg nærmer meg ikke det stedet.
Hvorfor ikke? Alvene kan hjelpe oss. Vi kan få mat, hvile og råd.
Jeg trenger ikke deres råd.
Vi har et kart, vi ikke kan lese. Fyrst Elrond kan hjelpe oss.
Hjelpe?
Da dragen angrep Erebor, hvilken hjelp fikk vi fra alvene?
Orker plyndret Moria og skjendet våre hellige saler.
Alver så det og gjorde ingenting.
Skal jeg oppsøke det folket, som forrådte min bestefar og min far?
Du er ikke en av dem.
Jeg ga deg kartet og nøkkelen, for at du skulle holde seg til fortiden.
Du hadde ingen rett til å beholde den.
Er alt i orden? Hvor skal du, Gandalv?
Jeg leter etter selskap fra den eneste som er fornuftig her.
- Og hvem er det? - Meg selv, hr. Lommelun.
Jeg har fått nok av dveger for i dag.
- Kom igjen, Bombur. Vi er sultne. - Kommer han tilbake?
- Gandalf har vært borte lenge. - Trollmenn gjør som de vil.
Gi dette til guttene. Hold opp med det, du har fått nok.
- Hva er det? - Vi skulle passe på hestene.
- Men vi har et lite problem. - Vi hadde seksten hester.
Nå er det kun fjorten.
- Dazy og Bungo mangler. - Det er ikke bra.
Det er ikke bra i det hele tatt. Burde vi ikke fortelle Thorin det?
Nei, siden du er vår offisielle innbruddstyv, kan du se på saken.
Noe stort har åpenbart dratt disse trærne opp.
- Vi tenkte vi også. - Noe veldig stort og sannsynligvis farlig.
Ikke noe problem.
Kom her.
Hold deg nede.
- Hva er det? - Troll.
De har Magle og Minty.
- Vi må gjøre noe. - Ja, du må.
Fjelltroll er trege og dumme. Du er så liten at de ikke ser deg.
Det er helt ufarlig. Vi er rett bak deg.
Hvis du får problemer, rop to ganger. En gang som en låveugle og så som en snøugle.
To ganger som en snøugle, og ... Er dette en god idé?
I går fårekjøtt. I dag fårekjøtt.
- Og i morgen også fårekjøtt. - Slutt å klage.
Dette er ikke lam. Det er friske hester.
Jeg har aldri likt hester. Det er ikke nok fett.
Det er bedre enn den gamle bonden.
Skinn og bein sitter fortsatt mellom tennene mine.
- Det var bra. Det var en våt en. - Det gir bare mer smak.
- Det er mer der den kom fra. - kan du holde opp!
Sitt ned!
- Du trenger ikke rense hestene. - Jeg liker de stinkende delene.
Sitt ned, sitt ned.
Jeg er skrubbsulten. Skal vi snart ha hest, eller?
Hold munn. Du spiser det du får.
Hvorfor er han kokk? Alt smaker det samme.
- Alt smaker som kylling. - Men kylling smaker som fisk.
Litt takknemlighet ville vært hyggelig.
"Takk for god mat, Bert." Er det så vanskelig?
Jeg trenger bare litt ekorn.
Det er min grog.
Jeg beklager.
Nå er den perfekt smakt til.
Du vil smake? Bra, ikke sant?
Derfor lager jeg maten.
Magen min romler. Jeg må ha noe.
Jeg må ha kjøtt.
Se hva som kom ut av nesen min, Bert.
- Det har armer og ben og alt. - Hva er det?
Jeg vet ikke, men det beveger seg.
Hva er du? En overdimensjonert ekorn?
- Jeg er en innbruddstyv. En hobbit. - En innbruddstyv hobbit?
- Kan vi spise ham? - Vi kan prøve.
Han er bare en munnfull, bare skinn og bein.
Det er kanskje flere hobbiter her. Nok til en pai.
- Ta ham. - Han er for rask.
Jeg har deg.
- Er det flere av dere her? - Nei
- Han lyver. - Nei
Hold tærne over bålet, få han til å snakke.
- La ham gå. - Hva vil du?
Jeg sa, slipp ham.
Putt dem i sekkene.
- Bilbo. - Nei
Legg ned våpnene, eller river vi han i stykker.
Hvorfor steke dem?
La oss bare sitte på dem og moser dem til kjøtteig.
De skal saltes og grilles med en salvie-kvist.
Det høres veldig bra ut.
Glem urter. Vi har ikke hele natten.
Det er snart morgen, vi må skynde oss. Jeg ønsker ikke å bli til stein.
Vent, dere gjør en fryktelig feil.
- Man kan ikke snakke fornuftig med de idiotene. - Idioter? Hva med oss?
Jeg mener krydder.
- Hva er det med krydder? - Han du ikke luktet dem?
Du trenger noe sterkere enn salvie før kan du steke dem.
- Forræder! - Hva kan du om å steke dverger?
Hold kjeft! La innbruddstyv hobbiten snakke.
Hemmeligheten for tilbereding av dverger er ...
- Kom igjen, si det da - Hemmeligheten er ...
- Man skal flå dem først. - Er det sant?
- Tom, gi meg filètkniven. - Det skal du få betale for!
- Jeg skal nhuske det! - For noe tull.
Jeg har ofte spist dverger, med hud og støvler og alt.
Han har rett. Det er ingenting galt med rå dverger.
- Lekre og sprø. - Pass på. Han er infisert.
- Hva mener du? - Han har ormer i tarmen.
Alle har faktisk det. De er smittet med parasitter.
- Jeg ville ikke risikere det. - Sa han parasitter?
Vi har ingen parasitter.
- Mine parasitter er store som armen min. - Jeg har et enormt antall parasitter.
Vi er fylt med dem.
Hva vil du vi skal gjøre da?
La alle gå? Tror du ikke jeg vet hva du gjør?
Den lille ilderen holder oss for narr.
- Ilder? - Idioter?
Soloppgangen vil ta dere, alle!
- Hvem er det? - Kan vi spise ham?
Få foten vekk fra skrittet mitt.
- Hvor ble du av, om jeg tør spørre? - Jeg speidet fremover.
- Hva førte deg tilbake? - Så speidet jeg tilbake.
- Forferdelig, men dere er like hele. - Det kan vi ikke takke innbruddstyven for.
Han prøvde å vinne tid. Ingen av dere andre tenkte på det.
De må ha kommet ned fra Etinskogene.
Når har fjellettroll vandret så langt sør?
Det har de ikke gjort på lange tider.
Ikke siden de mørkere kreftene hersker over disse stedene.
De kan ikke bevege seg om dagen.
Det må være en hule i nærheten.
- For en stank. - Det er et trollhull.
Pass på, hva du tar på.
Det er en skam å la det ligge.
- Alle kan jo ta det. - Enig. Nori.
Kom med en spade.
Dette sverdet er ikke smidd av et troll.
Heller ikke av menneske hånd.
Det er smidd i Gondor, av høy- alvene i den første tidsalderen.
Man får ikke bedre sverd.
- Det er en langsiktig investering. - La oss komme oss vekk fra dette forferdelig stedet.
Kom, la oss gå. Bofur, Gloin, Nori.
Bilbo.
Værsågod. Det passer til størrelsen din.
- Jeg kan ikke ta imot den. - Bladet er smidd av alver.
Det betyr at den gløder blått når orker og troll er i nærheten.
- Jeg har aldri brukt et sverd. - Jeg trenger du sansynligvis aldri heller.
Men hvis det skjer, husk på dette:
Riktig mot, er ikke å vite når en skal ta et liv ...
men å vite når en skal skåne et liv.
- Noe nærmer seg. - Hold dere samlet.
Skynd dere. Grip til våpen.
Tyver. Brann. Mord.
Radagast.
Radagast den brune.
- Hva i all verden gjør du her? - Jeg var på utkikk etter deg, Gandalv. Noe er galt.
- Noe er fryktelig galt. - Ja?
La meg tenke. Jeg hadde en tanke, men nå er den er vekk.
Det er på tuppen av tungen.
Det er ikke en tanke. Det er et gammelt ...
Pinnedyr.
Grønnskog er syk, Gandalv. Et mørket har falt over den.
Ingenting vokser der lenger, Ihvertfall ikke noe godt..
Luften er full av råttenskap, men det verste er spindelsvevene.
- Spindelsvev? Hva mener du med det? - Edderkopper, Gandalf.
Kjempestore. Etterkommere av Ungoliant.
Men, jeg er ingen trollmann.
Jeg har fulgt deres spor. De kommer fra Dol Guldur.
Dol Guldur? Men den gamle fortet er jo øde?
Nei, Gandalv.
Det er det ikke.
En mørk kraft skjuler seg der. Noe jeg aldri har følt før.
Det er skyggen av en eldgammel redsel.
En som kan kalle frem de dødes ånder.
Jeg så ham, Gandalv.
En åndemaner er kommet ut av mørket.
Fort.
Vent på meg.
- Beklager. - Du må prøve dette.
Det roer nervene.
Blås ut.
En åndemaner? Er du sikker?
Det stammer ikke fra de levendes verden.
- Var det en ulv? Er det ulver der ute? - Nei, det er ikke en ulv.
Vargspeidere. Det betyr at orker er i nærheten.
Orker?
- Til hvem har du fortalt om denne reisen? - Ingen
- Hvem har du fortalt? - Ingen, jeg sverger.
- Hva i Durins navn er det som skjer? - Vi blir jaktet på.
Vi må komme oss vekk.
Vi kan ikke. Hestene er vekk. De har forsvunnet.
Jeg lokker dem vekk.
Det er Gundabad-ulver. De vil ta deg igjen.
Dette er Rhosgobel-kaniner. La de bare prøve.
Kom og ta meg.
Kom igjen.
Hold sammen.
Nei, Ori. Tilbake.
Kom fort.
Hvor fører du oss?
De forbannede dvergene er der.
Følge dem.
- Skynd deg. - Løp.
Der er de.
Denne veien. Fort.
- Det kommer flere. - Kili, hvor er du?
Vi er omringet.
- Hvor er Gandalf? - Han har forlatt oss i stikken.
Bli værende.
Kili.
- Denne veien, fjolser. - Kom igjen, skynd deg.
Skynd dere, alle sammen.
Skynd dere.
Ni, ti ...
Kili.
Alver.
Jeg kan ikke se hvor stien fører. Bør vi følge den eller ikke?
Følg den, selvfølgelig.
Jeg tror det vil være klokt.
Imladris Dal.
- Det er også kjent under et annet navn. - Rivendell.
Her ligger det siste hellige hus øst for havet.
Var dette planen fra begynnelsen? Å søke beskyttelse fra våre fiender.
Du har ingen fiender her, Thorin Eikenskjold.
Den eneste ondskapen du finner i denne dalen, er den du tar med deg.
Tror du alvene vil velsigne vår reise?
De vil prøve å stoppe oss.
Selvfølgelig, men vi har noen spørsmål som må besvares.
Hvis det her skal lykkes, må det utføres med takt og respekt.
Og en masse sjarm.
Derfor skal dere la meg føre ordet.
- Mithrandir. - Lindir.
Vær på vakt.
- Vi har hørt at dere var på vei gjennom dalen. - Jeg må snakke med Fyrst Elrond.
- Fyrst Elrond er ikke her. - Er han ikke?
Hvor er han?
Hold formasjonen. Hold linjene.
- Gandalf. - Fyrst Elrond.
Min venn
- Hvor har du vært? - Vi har jaktet på orker fra sør.
Vi traff en gruppe ved den skjulte inngangen.
Merkelig, at orkerne kommer så nær våre landegrenser.
Noen eller noe har lokket dem hit.
Det må ha vært oss.
Velkommen, Thorin, sønn av Thrain.
- Jeg tror ikke vi har møtt hverandre før. - Du har din oldefars utseende.
- Jeg kjente Thror, da han regjerte over fjellet. - Virkelig, han nevnte aldri deg.
Hva sa han? Fornærmer han oss?
Nei, mester Gloin. Han tilbyr dere mat.
Da kan han bare føre an.
Prøv litt. Bare en bit. - Jeg liker ikke grønnsaker.
- Hvor er kjøttet? - Har de stekte poteter?
Hyggelig av deg å invitere oss.
- Jeg er ikke kledd for middag. - Det er du aldri.
Dette er Orcrist, Trolldreperen.
En berømt sverd, smidd av de høyalvene i vest.
Mine slekninger.
Må det tjene deg godt. Og dette er Glamdring.
En "Fiendehammer". Sverdet til kongen av Gondolin.
Ikke bry deg om det, gutt.
Sverd er oppkalt etter deres heltegjerninger.
Hva mener du? Har sverdet mitt ikke vært i kamp?
Jeg er ikke sikker på om det er et sverd. Ser mer ut som et brevåpner.
Hvordan kom dere over disse?
Vi fant dem i en trollhull, ved den store østveien.
Like før vi ble overfalt av orker.
Og hva gjorde dere på den store østveien?
Vår ferd har alvene noe med.
- For Guds skyld, la han få se på kartet. - Det er arven fra mitt folk.
Jeg skal beskytte det og dets hemmeligheter.
Spar meg din stahet. Din stolthet vil bli din undergang.
Du står her sammen med en av de få i Midgard som faktisk kan lese kartet.
Vis fyrst Elrond kartet.
Nei, Thorin.
Erebor.
Hvilken interesse har du i dette kartet?
Det er bare akademisk.
Som du vet, skjuler denne typen gjenstander ofte skjulte tekster.
Du kan fremdeles lese gamlelt dverg språk, ikke sant?
Minas Ithil.
Måneruner. Ja, selvfølgelig.
Lett å overse.
I dette tilfellet er det sant. Måneruner kan kun leses ...
i lyset fra en måne med samme form og i samme årstid ...
den dagen de ble skrevet.
Kan du lese det?
Disse runene, ble skrevet på en midtsommeraften ...
I lyset av en halvmåne, for de neste to hundre år siden.
Det ser ut til at skjebnen førte dere til Rivendell.
Skjebnen er med deg, Thorin Eikenskjold. For samme månen skinner på oss i kveld.
"Stå ved den grå steinen Når trosten hakker ...
Og de siste solstrålene fra Durins dag ...
- Vil lyse på nøkkelhullet ". - Durins dag?
Det er begynnelsen av dvergenes nye år.
Når den siste høstmånen, og den første vintersolen ...
- Møtes på himmelen sammen. - Det er dårlig nytt.
Sommeren nærmer seg slutten. Durins dag nærmer seg.
- Vi har fortsatt tid. - Tid til hva?
Finne inngangen.
Vi trenger å stå på rett sted til rett tid.
Da, og bare da, kan døren kan åpnes.
- Så dere vil komme inn i fjellet? - Ja, hva så?
Noen synes det er lite klokt.
Hva mener du?
Dere er ikke den eneste som våker over Midgard.
Dvergene, herre ...
De slapp unna.
Vi ble angrepet av de forbannede alvene.
Jeg vil ikke høre noen unnskyldninger.
Jeg vil ha dvergkongens hode.
Vi var altfor få. Det var ikke noe vi kunne gjøre.
Jeg klarte knapt å rømme.
Det hadde vært bedre, hvis du hadde blitt drept.
De forbannede dvergene dukker nok snart opp.
Send budskapet ut.
Det er satt en pris på hodene deres.
Bombur.
Med eller uten hjelp, vil dvergene marsjere mot fjellene.
De er fast bestemt på å gjenvinne sitt hjemland.
Jeg tror ikke Thorin Eikenskjold mener ...
At han er ansvarlig for noen ...
- Og det gjør ikke jeg heller. - Du er ikke meg, som krever et svar.
- Dronning Galadriel. - Mithrandir.
Det var lenge siden.
Alderdommen har satt sitt preg på meg ...
Men ikke på dronningen av Lorien.
Jeg hadde ingen anelse at fyrst Elrond hadde sendt bud etter deg.
Han gjorde ikke det. Jeg gjorde det.
- Saruman. - Du har hatt det travelt, min venn.
Si meg, Gandalf ...
Trodde du virkelig at planene dine ville gå ubemerket forbi?
Ubemerket?
Nei. Jeg gjør det jeg mener er riktig.
Dragen har vært lenge i tankene dine.
Det er sant, min dame. Smaug er ikke lojal mot noen.
Men hvis han tar fiendens parti, kan han brukes til fryktelig skade.
Hvilken fiende? Fienden er beseiret, Gandalv.
Sauron er knust.Han kan aldri gjenvinne sin fulle styrke.
Gandalf. Vi har levd i fred i fire hundre år.
En dyrekjøpt og velbevoktet fred.
Lever vi i fred?
Troll har kommet ned fra fjellet, de herjer landsbyer og ødelegger gårder.
- Orker har angrepet oss på veien. - Neppe et tegn på krig.
Du trenger en bedre grunn. Du ser problemer når de ikke finnes.
La ham snakke.
Det er noe i gjære, utover Smaugs ondskap.
Noe som er mye mektigere.
Vi kan ignorere det, men det vil ikke ignorere oss.
Grønnskogen er syk. Skogsfolket kaller det nå for Myrkskog.
Og de sier ...
Ikke stopp nå. Fortell oss hva skogsfolket sier.
De snakker om en åndemaner i Dol Guldur.
- En trollmann som vekker de døde. - Dette er absurd.
En slik makt eksisterer ikke i denne verden.
Denne åndemaneren, er ikke mer enn et dødelig menneske.
- En samling av svart magi. - Ja, det trodde jeg også først.
- Men Radagast har sett ham - Radagast.
Ikke snakk til meg om Radagast den brune. Han er en tosk.
Han er litt rart og lever i ensomhet.
Nei, det er hans overdrevne bruk av sopp.
Det har skadet hjernen hans og gjort tennene hans gule.
Jeg advarte ham. En av Istari bør ikke ...
Du har noe med deg.
Noe, som du har fått av Radagast.
- Han fant det i Dol Guldur. - Ja.
Vis meg det.
Skulle tro jeg snakket til mig selv, slik som han hører etter.
Hva er det?
En levning av Mordor.
Ett sverd fra Morgul.
Smidd til heksekongen fra Angmar.
Og begravet sammen med ham.
Da Angmar falt ...
tok mennene fra nord, kroppen og hans eiendeler ...
og forseglet det i de høye fjellene i Rhudaur.
De begravde ham dypt inne i fjellet.
I en grav så mørkt at det aldri kan komme inn lys der.
Det er umulig.
Graven voktes av en mektig trolldom som ikke kan brytes.
Hvilke beviser har vi for at dette våpenet stammer fra Angmars grav?
- Ingen. - Fordi det finnes ingen bevis.
La oss se på, hva vi vet.
En flokk orker har våget å krysse Bruinen.
En dolk fra en svunnen tid er funnet.
Og en menneskelig trollmann, som kaller seg Åndemaneren ...
Har slått seg ned i en ødelagt borg .
Det er ikke så mye å komme med.
Men dette selskapet med dvergene bekymrer meg mer.
Jeg er ikke overbevist, Gandalv. Jeg kan ikke godkjenne en slik tur.
Hvis de hadde kommet til meg først, kunne jeg spart dem skuffelsen.
Jeg forstår ikke , hvorfor du ...
De drar?
Ja.
Du visste det.
Og det er ingenting mer å si.
Fyrst Elrond. Dvergene er borte.
Vær på vakt. Vi er på vei inn i ødemarken.
- Balin. Du kan veien. Ta ledelsen. - Klart det.
Mester Lommelun. Jeg foreslår at du følger etter.
- Vil du følge dem? -. Ja
Du gjør rett i å hjelpe Thorin Eikenskjold.
Men jeg er redd for at denne reisen har vekket krefter vi ikke kjenner til.
Morgul sverdets gåte må løses.
Noe beveger seg i skyggene og vil ikke vise seg for oss.
Ikke ennå. Men den vokser i styrke, dag for dag.
Du må være forsiktig.
Mithrandir.
- Hvorfor halvlingen? - Jeg vet ikke.
Saruman mener at det er kun stor makt, som kan holde det onde under kontroll.
Men det er ikke min erfaring.
Jeg mener, det er de små tingene.
Det er det daglige livet til vanlige folk, som holder mørket borte.
Enkle ting som godhet og kjærlighet.
Hvorfor Bilbo Lommelun?
Kanskje fordi jeg er redd.
Og det gir meg mot.
Ikke vær redd, Mithrandir.
Du er ikke alene.
Hvis du trenger min hjelp, så kommer jeg.
Hold fast!
- Vi må søke ly! - Se opp!
Dette er ikke tordenvær. Det er en torden krig.
Se der.
Du milde! Legenden er sann. Kjemper.
Steinkjemper.
Kom i dekning, dårer.
- Pass deg for sprekken. - Ta hånden min.
Se opp!
Nei!
Nei. Fili.
Vi er i live!
- Hvor er Bilbo? - Hvor er hobbitten?
Der.
Ta hånden min.
Ta den.
Hold fast i han.
Jeg trodde vi hadde mistet innbruddstyven vår.
Han har vært fortapt, helt siden han dro hjemmefra.
Han skulle aldri ha kommet.
Han har ingen plass blant oss.
Dwalin.
Det virker trygt her. Sikre området! Fjellhuler er skjeldent tomme.
Det er ingenting her.
- Bra. La oss tenne et bål. - Nei, ikke noe bål, ikke her.
Få dere litt søvn. Vi drar avsted ved daggry.
Vi skulle vente i fjellene til Gandalf kom.
- Det var planen. - Planen er endret.
Ta første vakt, Bofur.
Sporet av dem er friskt.
De har gått gjennom fjellpasset.
Hvor har du tenkt deg?
- Tilbake til Rivendell. - Nei, du kan ikke gå tilbake.
De er en del av gjengen. Du er en av oss.
Ikke lenger, er jeg?
Thorin sa jeg ikke skulle ha kommet. Han hadde rett.
Jeg er ikke en Tok, men en Lommelun. Jeg vet ikke hva jeg tenkte.
- Jeg skulle aldri ha reist avsted. - Jeg forstår at du har hjemlengsel.
Nei, du forstår ikke.
Dere er dverger. Dere er vant til livet på veien.
Dere har ikke hjemlengsel og hører ikke hjemme noen steder.
Beklager, jeg mente ikke ...
Du har rett.
Vi hører ikke hjemme noen steder.
Jeg ønsker dere alle lykke til i verden.
Det gjør jeg virkelig.
Hva er det?
Våkn opp.
Se opp.
Ta hånden min.
Slipp meg.
Hvem er så dum å komme bevæpnet til mitt kongerike?
Spioner? Tyver? Mordere?
- Dverger, Deres høyhet. - Dverger?
- Vi fant dem på dørtrinnet. - Ikke stå der. Ransak dem.
Søk overalt.
Hva gjør dere her? Snakk!
Vel, hvis de ikke vil snakke, så skal vi få dem til å skrike.
Hent kvernen og beinknuseren.
- Begynn med den yngste. - Vent.
Se, hvem vi har her.
Thorin, sønn av Thrain, sønn av Thror.
Kongen under fjellet.
Jeg glemte, du har ikke noe fjell, og du er ingen konge.
Som gjør deg til "ingenting".
Jeg kjenner noen som vil betale en god pris for hodet ditt.
Bare hodet. Uten kropp.
Du vet kanskje hvem jeg snakker om.
En gammel fiende av deg.
En blek ork ridder på en hvit ulv.
Azog Hevneren ble knust.
Han falt i kamp for lenge siden.
Så du tror hans dager over? Tror du det?
Send en melding til den bleke orken. Fortell han, at jeg har funnet det han søker.
Gollum.
Trollisser
Det er bedre enn gamle bein, Min dyrebare. Bedre enn ingenting.
Det er bare bein. Ikke nok kjøtt.
Hold munnen. Skjær bort huden. Start med hodet.
De kalde, onde fiender. De biter våre hender.
Gnager på våre føtter.
Bergarter og steiner er som gamle bein. Intet kjøtt og blod.
Kald som døden og uten glede, men den er god å spise.
Den beveger seg, dyrebare. Det skal bli godt å spise.
Gollum.
Tilbake, gå tilbake. Jeg advarer deg.
Ikke kom nærmere.
Han har et alvesverd, men han er ingen alv.
Nei, nei alv. Hva er det, min dyrebare?
Hva er det?
- Mitt navn er Bilbo Lommelun. - Lommelunerss?
Hva er en Lommelunerss, min dyrebare?
Jeg er en hobbit fra Hobsyssel.
Vi liker troll og fisk, men vi har aldri smakt hobbitser.
- Er det mykt og saftig? - Slutt med det.
Hold deg unna. Jeg bruker denne hvis jeg må.
Jeg vil ikke ha noen problemer. Skjønner du det?
- Vis meg veien ut herfra. - Hvorfor? Har han gått seg vill?
Ja, og jeg ønsker bli "uvill" så snart som mulig.
Vi vet om en trygg passasje for hobbitser. En sikker vei i mørket.
- Hold munn. - Jeg har ikke sagt noe.
Jeg snakket ikke til deg. Jo, det gjorde vi da, min dyrebare.
- Jeg vet ikke hva du gjør, men ... - Gåter.
Vi elsker gåter, ikke sant, min dyrebare? Liker det gåter?
Vil han spille?
Kanskje.
Hva har røtter som ingen kan se?
Er høyere enn trær ... Opp, opp, opp går det
og likevel aldri vokser?
Fjell.
La oss ta en gåte til. Spør oss.
Nei, ingen flere gåter.
Drep ham, gjør det nå.
Nei, jeg vil fortsette.
Jeg liker å løse gåter. Jeg kan se at du er god til dette.
Så, hvorfor ikke løse noen gåter?
Bare deg og meg.
Bare oss.
Ja, hvis jeg vinner ...
Da viser du meg veien ut.
Ja! Ja!
Og hvis du taper? Hva skjer da?
Hvis den taper, min dyrebare, da spiser vi det opp.
Hvis den taper, så spiser vi den, min dyrebare
Greit nok.
Lommelunerss først.
Tretti hvite hester på en rød bakke.
Først, tygge, så stoppe, og så stå stille.
Tenner?
Det var lett.
Men vi har bare ni.
Vår tur. Den skriker uten røst.
Se, den flyr uten vinger. Biter uten tenner.
Mumler uten munn.
Ett øyeblikk.
Vi vet det, vi vet det. Hold kjeft.
Vinden. Det er vinden. Naturligvis.
En smart hobbitser. Veldig smart.
En boks uten nøkkel, lokk og hengsel.
Men for gyllen skatt er den et fengsel.
Nei ...
- Nøkkel. Penger. Boks. - Vel?
Det er smart.
- Gir du opp? - Gi oss en sjanse.
Eggser.
Små eggser.
Min bestemor lærte oss å suge dem ut.
Nå har vi en gåte for deg.
Det fortærer alt og alle.
Fugler, blomster og trær må falle.
Gnager jern, biter stål ...
Maler mel av hard stein.
- Svar oss. - Vent litt. Jeg ga deg lang tid.
Gnager jern? Denne kan jeg ikke.
Smaker den godt?
Er den lekker?
Er den sprø? - La meg tenke.
Den står fast.
Lommelunerss står fast.
Tiden er ute.
Svaret er "tid".
- Det var ikke så vanskelig. - Siste spørsmål.
Siste sjanse.
Spør oss.
- Spør oss. - Vel, da.
Hva jeg har i lomma?
Det er ikke rettferdig.
Det er imot reglene.
- Spør oss om noe annet. - Nei, du sa, still meg et spørsmål.
Dette er mitt spørsmål. Hva jeg har i lomma?
Vi kan gjette tre ganger, min dyrebare.
Vel, du får gjette tre ganger. Gjett i vei.
- Hender. - Feil. Gjett igjen.
Fisk. Trolltenner? Flaggermusvinger.
- Kniv. Å, hold kjeft. - Feil igjen. Siste gang.
Tau. Eller ingenting.
Det var to gjetninger på samme tid. Feil begge ganger.
Så ...
Jeg har vunnet spillet. Du lovet å vise meg veien ut.
Lovet vi det, min dyrebare? Lovet vi det?
Hva har du i lommen?
Det har du ingenting med. Du har tapt.
Tapt?
Hvor er den?
Nei.
Mistet. Mistet den, min dyrebare.
Min dyrebare er borte.
- Hva har du mistet? - Ikke spør oss. Nei.
Gollum.
Hva har du ...
Din stygge, lille lomme?
Du har stjålet den.
Bein skal knuses og halser skal kveles.
De skal bli revet i stykker.
De er her og vil aldri bli funnet.
Nede i dypet av Trollriket.
Jeg kjenner det sverdet. Det er Trollkløyveren.
Den biter. Sverdet som har hugget av tusenvis av halser.
Drep dem. Spis dem. Drep dem.
Drep dem alle. Skjær av hodet hans.
Ta ditt våpen og kjemp.
Kjemp.
Han har Glamdring.
Det skinner i dagslys.
Følg meg. Fort.
Løp.
Gi den til oss.
Det er vår.
Tyv.
Lommelunerss.
Stolpen.
Angrip.
Kutt tauene.
Skynd dere.
Hopp.
Trodde dere at dere kunne unnslippe meg?
Hva skal du gjøre nå, trollmann?
Det slutter der.
Det kunne ha vært verre.
Nå spøker du?
Gandalf.
- De er for mange, vi kan ikke bekjempe dem. - Bare én ting kan redde oss, dagslys.
Løp. Kom igjen.
Vent, min dyrebare. Vent.
Gollum.
Lommelunerss. Tyv.
Forbann og knus den. Vi hater den for alltid.
Fem, seks, sju, åtte ...
Bifur og Bofur. Det er ti. Og Fili og Kili. Det er tolv.
Og Bombur. Dette blir tretten.
Hvor er Bilbo? Hvor er hobbitten vår?
Hvor er hobbitten vår
Forbannet være halvlingen.
- Jeg trodde han var med Dori. - Ikke skyld på meg.
- Når så du ham sist? - Han forsvant da trollene tok oss.
- Hva skjedde? Fortell meg. - Jeg skal fortelle deg hva som skjedde.
Mester Lommelun så sin sjanse og han tok den.
Han har ikke tenkt på annet enn hans myke seng og en varm peis ...
Helt siden han forlot sitt hjem.
Vi får ikke se hobbiten vår igjen. Han er langt unna.
Nei, han er ikke det.
Bilbo Lommelun. Jeg har aldri vært så glad for å se noen igjen.
- Vi hadde gitt opp håpet, Bilbo. - Hvordan kom du forbi trollene?
Det er et mysterium.
Det er ikke viktig. Han er tilbake.
Det er viktig. Jeg vil vite det.
Hvorfor kom du tilbake?
Jeg vet at du tviler på meg. Det du har alltid gjort.
Og du har rett. Jeg tenker ofte på Lommekroken. Jeg savner mine bøker.
Min lenestol og min hage.
Det er der jeg hører hjemme. Det er mitt hjem.
Derfor kom jeg tilbake.
Dere har ingenting. Et hjem.
Det ble tatt fra dere.
Men jeg skal hjelpe dere med å få det tilbake, hvis jeg kan.
Fang dem. Riv dem fra hverandre.
- Fra asken ... - Og inn i ilden. Løp.
Opp i trærne. Følg etter meg. Klatre opp, Bilbo.
De kommer.
Azog.
Lukter dere det?
Lukten av frykt?
Jeg husker din far i røyken ...
Thorin, sønn av Thrain.
Det kan ikke stemme.
Det er meg.
Han der! Han vil jeg ha. Drep resten.
Drikk deres blod.
Fili.
Hr. Gandalf. Hjelp.
Nei.
Thorin.
Gi meg dvergens hode.
Drep ham.
Thorin?
Thorin!
Thorin?
- Halvlingen? - Ta det med ro. Bilbo er her.
Han er trygg.
Du der.
Hva tenkte du på? Du kunne ha blitt drept.
Har jeg ikke fortalt deg at du ville være en byrde ...
Og at du ikke ville overleve her ute?
At du ikke tilhører oss.
Aldri i mitt liv har jeg tatt så feil!
- Jeg beklager at jeg tvilte på deg. - Jeg ville også ha tvilt på meg selv.
Jeg er verken helt eller kriger.
Ikke engang en innbruddstyv.
Er det, det jeg tror det er?
Erebor.
Ensomme Fjellet.
Det siste, store dverg- kongeriket i Midgard.
Vårt Hjem.
En ravn. Fuglene vender tilbake til fjellet.
Det er en trost, min kjære Oin
Vi tar det som et tegn... Et godt tegn.
Du har rett. Jeg tror det værste er bak oss.
Oversatt av: ThaDawg www.NordicBits.net